ACEASTĂ VÂRSTĂ NEPOTRIVITĂ
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Am spus că masa e gata !
De ce faci aceleași lucruri de două ori ?
Încetezi să folosești pensulele astea 4, uzate ?
Aruncă chestiile astea și haide să mănânci !
Crezi că prin acel artist poți ajunge într-o lume a visurilor ?
Uită-te la el ! Capul lui, e în nori.
Adună armoniile universului. Se crede un geniu neînțeles.
Nu mă face să râd.
Încetează să te mai crezi atât de important.
Oricum, nimeni nu va cădea pe spate din cauza asta.
Și răspunde-mi atunci când vorbesc cu tine ! Ai priceput ?
Haide, răspunde-mi !
Ce crezi tu ? Că voi fi toată viața, servitoarea ta ?
Muncesc ca o nebună toată ziua ca să te hrănesc... să țin casa curata...
Iar tu ? Cum mă tratezi ?
Ca și cum n-aș exista.
Cât timp ți-am satisfăcut toate mizeriile tale,
a fost bine pentru tine.
Nu-i rău să vii acasă și să te slugăreasca cineva.
Convenabil nu-i așa ? Convenabil ?
Ei bine ? Ce vrei să faci cu bucata aia de fier ruginită ?
Să mă împuști ? Fă-mi o favoare !
Ca să omori pe cineva e nevoie de curaj. Iar tu nu știi ce e asta.
Și când te gândești că te iubesc ca o femeie, ca o mamă, ca o soră...
Mi-am sacrificat viața pentru tine. Iar tu ?
Nici măcar nu-mi spui un ""mulțumesc.
A fost un timp, când ți-a păsat de mine.
Erai atât de drăguț atunci.
Atât de atent. Găseai cuvântul corect pentru orice situație.
Și te-am crezut. Aș fi trecut prin apă și foc pentru tine.
Ce vrei să faci ? Stai... Ce... ? Ia-ți mâinile de pe mine !
Lasă mâinile jos ! N-o fă pe nebunul ! Lasă mâinile jos !
Ăsta-i rezultatul ?
Lovești mâna care te hrănește.
Ești dezgustător ! Asta ești !
Ești cea mai mizerabilă, cea mai repulsiva persoană cunoscută !
N-ai demnitate. N-ai talent. Ești un nimeni absolut !
Un zero absolut ! Ai priceput ? Un ratat nenorocit !
Măcar de ai respira.
Adică, dacă măcar odată în viață, ți-aș fi auzit glasul.
De ce nu vorbești ?
Bună treabă ! Felicitări !
Ai făcut mizerie în casă. Ai spart totul ! Ai distrus totul.
Oricum, exista o idioată care va face ordine după tine.
Ce ai spart, vei cumpăra din nou ! Aici cineva își câștigă existența.
Cineva, care muncește cu adevărat.
De ce ți-ar păsa de unde vin banii ?
Atât timp cât tu ai stomacul plin !
Aș putea trăi ca o târfa. Și nu ți-ar pasă deloc !
Greșesc cumva ?
Grădinar dispus să trăiască în afara orașului. Lanzi, 11 str. Ferrari
Doamna vă veni imediat.
Bună dimineața.
Tocmai făceam un duș. Vă pot ajuta ?
Căutați pe cineva ?
Nu caut pe nimeni.
Am nevoie de un grădinar.
Ești așa ceva ? Teoretic, sunt. Și practic ?
Păi, am studiat florile, plantele... natura în general.
Am o tendință proprie către lucruri ce nu pot fi articulate.
Pictezi, nu-i așa ?
Îmi citești gândurile ? Mâneca ți-e mânjita de tempera.
N-am observat.
Deci, ești un pictor. - Teoretic, așa sunt.
- Și practic ? - Practic, caut de lucru.
La loc. Nu-mi place să mă uit de sus.
- Ai vreo referință ? - Nici una.
Oricum, am un cazier curat.
Nu e calificare bună, în zilele astea.
Se poate ?
Munca pe care o vei face nu e așa de complicată.
Să ți gradina proaspătă.
Să ai grijă la iepuri, găini... casa e puțin cam izolată.
Știi, m-aș simți mai bine dacă ar avea cineva grijă de asta.
Din păcate, soțul meu e foarte bolnav, și nu se poate ocupa.
Asta-i tot. Crezi că poți face față problemei ?
Așa cred.
- Crezi, sau ești sigur ? - A fost un fel de a vorbi, doar.
Sunt capabil să fac față.
Din principiu, nu accept străini în casa mea.
E o regulă ce n-am încălcat-o și nici nu vreau să fac o excepție.
Bine, bine, am priceput. La revedere.
Așteaptă ! N-am terminat.
Am spus "Nu mi-ar plăcea.
Din păcate, n-am mult timp să fac chestiile astea.
Iar în ziua de azi, găsești cu greu pe cineva dispus s-o facă...
să se mute de colo-colo.
Ai obligații ? Adică... ești căsătorit ? Ai copii ?
Sunt complet independent.
Minunat ! Va fi prima mea excepție. Cum te numești ?
- Napo. - Poftim ?
Napoleon.
Amuzant, nu-i așa ?
Chiar amuzant, dar nu e ceea ce crezi.
Știi unde se afla vila mea ?
Nu era scris pe afiș. - Pe Elba. Napoleon pe Elba.
- Nu te face să râzi ? - Nu chiar.
Bine atunci. 1.00.000 pe lună, plus cameră și masa. Probleme ?
Nici una !
Plec astăzi pe insulă. Vei lua primul feribot dimineața.
Acolo te va aștepta cineva.
Îți urez o călătorie plăcută și o ședere mai lungă decât celălalt.
Chiar așa.
Oricum, mai bine pe Elba, decât pe Sfânta Elena.
Ne vedem curând.
Eu sunt Paola.
- Mi-au spus să vin să te iau. - Cum m-ai recunoscut ?
Mamă, mi-a spus cum arăți.
Și cum arăt ?
Credeam că m-au trimis la plimbare. - Adică, te-au păcălit ?
- Nu contează. Și acum ? Luăm un taxi ? - Nu văd niciunul.
- Autobuzul, de acolo. - Bine, atunci să mergem.
Mereu e așa. Populația sporește, dar nu și numărul autobuzelor.
Vă rog, pot înainta puțin ?
Casa e chiar acolo. Mergând de-a lungul plajei...
Merg să aduc bagajele.
Vino puțin cu mine. Vreau să-ți arăt ceva.
Vino ! Dă-mi drumul ! Ia-ți mâinile de pe mine !
Dar...
Dă-mi drumul !
Târfă ! Ești o târfa mai mare decât mata !
Unde te duci ?
Dacă ești destul de deștept, stai departe de casa asta.
Diavolul, e înăuntru.
Ascultă-mă ! Pleacă cât încă mai e timp.
E 12. Trebuia să ajungi acum câteva ore.
A fost o mică problemă. Cineva m-a așteptat pe dig.
În afară de asta, drumul de-a lungul plajei... are dezavantaje.
Urmează-mă. Îți arăt unde vei sta.
A fost o cămară aici. Am aranjat-o acum doi ani.
- Așa cred... Te poți face comod. - Îmi convine, mulțumesc.
Masa va fi gata curând.
Azi, nu trebuie să lucrezi. Vei începe de mâine.
- O zi plăcută îți urez. - O zi plăcută și ție.
Iată-te. Să nu faci prea multă mizerie.
Bărbații fac mereu murdar.
- Numai apă ? - Nu ținem niciodată vin în casă.
Numai puțin. - Da ?
Ai cumva o soră geamănă pe aici ?
Păstrează-ți glumele pentru tine. Ele nu funcționează cu mine.
Precum aceasta.
Bună dimineața.
Scuză-mă... Carlotta mi-a spus că te-ai plâns.
Nu este vin. Am găsit ceva whisky. Îți e de folos ?
Poftim ?
Oh, da ! Femeia aceea... Suferă de neurastenie.
Vezi tu, în casa asta, vinul a fost interzis din cauza soțului.
Ți-am spus că are probleme cu inima. De aceea trăim aici, pe insulă.
Aerul e bun, iar mâncarea sănătoasă. E o problemă de vitală pentru el.
Pentru ce-ți trebuie accesoriul ăsta ? Nu vreau arme în casa mea.
Nu, e doar o amintire. A aparținut tatălui meu.
Asta-i tot ce a lăsat în urma lui.
Actul de identitate. Un pantof... Cel drept.
Și accesoriul ăsta, cum l-ai numit tu.
Îmi pare rău.
Cum găsești locul aici ?
Încă nu-mi dau seama.
N-am mai venit aici, de la reamenajarea lui.
Patul e destul de confortabil ?
- Dacă vrei, îți pot schimba salteaua. - Nu-ți fă griji. E în regulă.
Chiar așa ?
Asta-i lista cu cele mai importante chestii de făcut.
Examineaz-o în timpul liber, și fă un program.
Ne trezim la ora 7. Ne vedem mâine.
Ce e cu solul ăsta ? Florile pălesc înainte de a răsări bine.
- Bună dimineața. - Bună dimineața. Ai dormit bine ?
Foarte bine.
- A fost cald aseară. - Suntem cu fața către mare.
N-am realizat asta, pentru că stăteam pe continent.
E ca și cum ai face ocol întregii insule.
Așa cred. Să am grijă de trandafiri ?
Nu acum. De fapt trebuie să-ți cer o favoare.
Chiar te rog.
Soțul meu, are nevoie de medicamentele obișnuite.
Farmacistul, știe care sunt.
Mă gândeam să iei mașina și să treci pe la farmacie să le iei.
- Desigur, n-are de-a face cu datoria ta. - Nu, mă voi duce. Nu-ți fă griji.
- Soțul tău, e un scriitor ? - Nu chiar.
- Să spunem că scrie. E mai exact. - Am înțeles.
- Uite cheile. - Iată-te.
Mașina e în garaj, la nivelul străzii.
Și... îți sunt foarte recunoscătoare, Napoleon.
- Unde mergi ? - La Portoferraio.
- Ce coincidență. - Mă duci și pe mine ?
Vorbind de coincidențe, și eu mă duc acolo. Urcă.
- Mama ți-a dat cheile ? - Nu, nu.
Vreau să fac din mașina asta, o barcă cu motor.
- Cum să fur o mașină pe o insulă ? - Chiar așa.
Nu mi-am pus niciodată problema.
Ne vedem mai târziu.
Bine ?
- În ceea ce mă privește... - Trebuie să stai mult ?
- Depinde. - Să spunem, o oră ?
Să zicem așa.
- Fernet-ul meu ? - Iată-l.
- O ceașcă de cafea ! - Noroc ! Noroc !
- Vă pot ajuta ? - Aștept o fată. A venit acum câteva ore.
Cred că te înșeli. Nici o fata n-a trecut în dimineața asta. Scuze.
Mulțumesc oricum. Să ai o zi plăcută.
Unde naiba ai fost ?
- Nicăieri. M-am răzgândit. - Urcă.
Ce idee tâmpita ! Mai întâi vrei să te duc, și apoi dispari.
- Tu niciodată nu te răzgândești ? - Nu așa de drastic.
Atunci, e doar o problemă de timp, iar timpul, nu există.
Noi îl creăm. Știai asta ?
- Cu asta. - Ai grijă.
Creierul e o unealtă periculoasă.
Așa e. Dar una esențială.
Fără el, n-ar mai exista nici iubire.
Senzualitate, erotism... să-ți dau un exemplu.
Ce e mai sexy pentru tine ? O femeie dezbrăcându-se în fața ta,
sau alta care o face în fața ferestrei sau în dreptul găurii cheii din ușă ?
Te-am așteptat mai bine de două ore.
I-au lecții de engleza de două ori pe săptămână.
- Trage pe dreapta ! - De ce ?
Nu vreau ca mama să mă vadă cu tine.
- E adevărat că te numești Napoleon ? - Și ce e cu asta ?
Iubire ! Vino aici. Vino cu mine.
Ce frumoasă ești ! Să facem ceva.
Iubire... Fată frumoasă !
Să facem ceva împreuna.
Haide. Vino !
Porcule.
Porcule ! Pleacă !
Ce dorești ? Ți-am spus să stai departe de ei.
Trebuie să pleci. Pleacă ! Mișcă !
De ce dai în mine ?
- Ce ți-am făcut ? - Dacă o mai atingi odată...
Dacă o mai atingi... Îți smulg urechile.
Ticălosule !
Încetați !
Încetați, voi doi !
Ești nebun ? Am spus să terminați.
Ce față ai. Vino cu mine.
Întinde-te pe pat.
Scoateți tricoul. O să-l spăl eu.
Întinde-te.
Asta e. Stai nemișcat.
Bună treabă ! Să te bați așa.
Cine-i asta ?
Un pescar care a venit din Spania, acum câțiva ani.
E inofensiv per ansamblu.
S-a purtat urât cu fiica ta. Cu fiica mea ?
Dar Paola e în casă.
Oricum... Cu astfel de gesturi...
cu comportamentul său.
A fost... a fost ca și cum...
E greu să-ți explic.
Un dans falic. Asta vrei să spui ?
Exact.
Așa se exprima el. E un pescar.
Și că orice primitiv se exprimă prin dans.
Găsești ciudat lucrul ăsta ?
Da... cred că e puțin dezgustător.
Și obscen.
Admit că poate fi dezgustător. Reflectă opiniile tale personale.
Dar n-aș spune că e obscen.
El...
și-a descheiat pantalonii. Și și-a scos măciuca.
Am dreptate ? Așa a făcut.
- Era uriaș, nu-i așa ? - Păi... n-am observat.
Eu da.
Scuze ?
Ești uimit că discut anumite subiecte ?
Păi, sunt puțin. Admit asta.
Ești uimit când vorbesc despre asta,
iar apoi tu cumperi reviste porno,
sau poate te uiți printr-o gaură de cheie.
Nu crezi că ești puțin cam ipocrit ?
Poate că da.
Oh, Mulțumesc. Mă simt mai bine acum.
Se pare că vrei să plec.
Te-am șocat ? Nu.
Fi sincer. Am spus că nu.
Deci... ai fi gata să-ți dai pantalonii jos în fața unui străin ?
Să spunem, în fața mea.
Dar tu ai fi dispusă să faci asta ? Să spunem...
în fața mea.
S-a făcut. E rândul tău acum.
Măcar, aprinde-mi o țigare.
Nu, mai bine nu.
Lasă-mă ! Nu ți-am spus că vreau să fac dragoste.
Îmi pare rău. Sunt un idiot.
Ai cap, gândește. Dacă vreau un bărbat, nu mă folosesc de trucuri.
Îmi pare rău.
Văd că ți-ai venit în fire, gata cu chestia asta.
Eu plec în oraș. Ai nevoie de ceva ?
Nu, mulțumesc. Dacă vrei, te pot duce eu.
Nu te-am rugat așa ceva. Sunt un șofer bun. Tu îngrijește grădină.
- Cunoștințele mele de grădinărit sunt mici. - Am discutat deja asta.
Hei, tu ! Scuză-mă.
- Ești noul grădinar, nu ? - Exact.
- Altfel considerăm asta doar un eufemism. - Cam așa e.
Apreciez asta. Pari un om de cultură.
- Nu mai mult ca d-ta, desigur. - Ah, cărțile !
O mulțime de prostii, cu un mic sâmbure de adevăr.
Încerc să lămuresc câteva chestii despre rămânerea lui Napoleon aici.
Sper să public rezultatele cât mai curând posibil.
Ai fost vreodată interesat de Napoleon ?
Privește. Aș putea sune că "da".
Dar ar fi ridicol de amuzant.
Umorul, indica o mare inteligenta. Dar oferă și un anume scepticism.
Iar tu... Știi ceva despre medicină ?
- Cât știu și despre grădinărit. Pictez. - Oh, un pictor.
Și ce-ar face un pictor dacă un termometru i-ar arăta...
o mare febra ?
- Ar trimite după un doctor. Cine-i bolnavul ? - Paola.
Cred că o cunoști deja.
A stat în ploaie, și cred că a făcut febră.
Știi, sunt puțini doctori prin locurile astea.
- Trebuie să facem ceva ! - De asta îți cer sfatul.
Am crezut că m-ai putea ajuta. Vino cu mine. Să vedem ce putem face.
Sunt medicamente în casă.
Acolo ! Unguentul ăsta. Știi mâinile mele...
Numai sunt cum erau odată.
Mă descurc ! Sunt recunoscător. Vino cu mine.
Cât este de amărâtă.
Paola, asculta.
Domnul a fost drăguț să te ajute.
O să-ți dea cu un unguent. Îți va face bine, vei vedea.
- Își va scoate bluză și va sta cu fața în jos. - Desigur.
M-ai auzit, draga mea ?
Va trebui să stai pe burtă, ca să te putem ajuta.
Acest domn... îți va da cu un unguent pe piele.
Îți va face foarte bine, vei vedea.
- Nu ! Nu vreau ! - Draga mea...
Nu fi răutăcioasă. E spre binele tău.
Nu trebuie să fi rea cu cei care vor să te ajute.
Haide. Asta e. Poți începe.
Acum, și pe partea cealaltă.
M-ai auzit, draga mea ? Pe partea cealaltă.
Aici, am terminat.
Acum, avem nevoie de aspirină.
- Mă voi duce în oraș să cumpăr. - Îți sunt foarte recunoscător.
Chiar îți sunt.
- Bună seara. - Bună seara.
Se pare că s-a făcut târziu.
Mașina mi-a făcut figuri. Am rămas blocată în oraș.
- Sper că fiica mea se simte mai bine. - Se va simți mai bine în câteva zile.
De unde știi asta ?
Sunt un prooroc. Prevăd viitorul.
Așteaptă-mă, Paola !
Haide ! Nu, sosesc acum.
Ne vedem la prânz.
Nu-ți fă griji. Nu va cădea.
Mai bine privește într-acolo. E o priveliște minunată.
De ce nu te ocupi de Paola ? Nu prea mănâncă.
- Poartă-te mai afectuos cu ea. - Se poartă de parcă ar fi căsătoriți.
Se ignora total unul pe celălalt.
Nu orice mariaj are același rezultat.
Sper că al lor, va fi perfect.
Ușurel. Franco are deja doi ani de universitate avans față de el.
Să lăsăm lucrurile să-și urmeze cursul.
Mă simt de parcă aș fi alergat.
Deci ? Ce mai aștepți ?
Hei, Paola ! Așteaptă-mă !
Nu te mișca.
Dacă îți desfaci brațele, va fi perfect.
Așa ?
S-ar putea să te ador, stăpâne.
- Nu ! Urăsc competiția. - Ce vrei să spui ?
- Urcă, Paola. - Eu vin cu mama. Ne vedem la vilă.
E clar, că te-ai recuperat complet.
Nu te-am văzut deloc așa de sălbateca.
Mulțumită lui Napo. Adolfo nu ți-a spus nimic ?
Îmi poți spune și "tata" uneori.
De ce ? Tu nu ești tatăl meu.
Asta nu e o scuză bună. Oricum, el e soțul meu.
Soțul ? Ce cuvânt amuzant.
Soț, soț, soț...
Ai observat cât de amuzante sunt cuvintele repetate încontinuu ?
Încetează cu prostiile, Paola.
- Îl distragi pe Napoleon de la drum. - Napoleon...
De ce nu-i spui simplu, Napo ? E drăguț. Mai puțin bombastic.
Vrei să spui 'exploziv' ?
Adică mai puțin exploziv ! Ai înțeles perfect totul.
Acum încetează cu vorbăria, și stai într-un loc. Bine ?
În regulă.
Cei cu povestea asta cu Napo și îmbolnăvirea lui Paola ?
Nimic. Prostii. Napo m-a ajutat să am grijă de ea cât ai lipsit.
Asta-i tot.
Pe viitor aș aprecia dacă vei vorbi doar despre sarcinile tale.
Cum dorești.
Ai grijă, Napo !
- Scuze. Nu eram atent. - Am observat asta, Napoleon.
Salut !
- De ce nu dormi ? - Sunt zgomote pe acoperiș.
- Ceva pisici probabil. - Pisica aceea eram eu.
Am dat cu pietre pe acoperiș. Vroiam să te văd.
Nu. Nu acum. Mama se trezește destul de des noaptea.
Atunci, vino la mine.
Ascultă. Ne vedem mâine.
Voi spune că merg la cursurile de engleză.
Unde să te aștept ?
La Calenzano Pinewoods. E chiar lângă platoul montan.
Îl poți vedea de pe terasa ta. Pe cealaltă parte e o ascunzătoare.
- În regulă. - Ne vedem mâine dimineață acolo.
- Ascultă Paola... - Du-te la culcare acum.
Îți promit că nu voi mai arunca cu pietre.
Carlotta, unde-i Paola ? Nu trebuia să se ducă la cursurile de engleză ?
Nu știu. Am văzut-o mergând către Calenzano.
Mă duc să-ți aduc hainele.
Fetițo...
Uite...
Nu vreau să-ți fac rău. Nu fugi.
Ajutor !
Dă-te de pe mine ! Dă-te de pe mine !
Vroia să mă violeze. L-am lovit. Vroia să mă violeze.
E mort ?
Nu.
Ascultă-mă. Grăbește-te ! Îmbracă-te.
Trebuie să te întorci acasă înainte ca cineva să te vadă.
Haide, grăbește-te !
Îi voi spune totul mamei.
Nu-ți fă griji. Nu va spune nimic.
Numai irosi timpul ! Grăbește-te !
D-zeule ! D-zeule !
Încetează, idiotule ! Încetează ! Încetează !
Du-te acasă ! Du-te acasă ! Ai priceput ? E un ordin !
Pleacă ! Dispari !
Unde ai fost ?
Ce s-a întâmplat ?
A fost ceva oribil.
Eu n-am vrut asta. N-am vrut asta.
L-am lovit ca să mă apăr.
Eu n-am vrut asta.
Vorbește fata mea. Spune-mi totul. Ce s-a întâmplat ?
A fost un incident. - Paola mi-a spus deja totul.
Numai putem face nimic. E pe moarte.
Trebuie să facem ceva. Dacă va trebui, vom chema un doctor.
Îl vom duce la spital. Du - te la vilă.
Adu pansamente și tifon. Ce mai aștepți ? Pleacă, ți-am zis !
El unde e ? - Pe fundul mării.
Era deja mort când l-am aruncat acolo.
E o șansă 9 din 1 0 ca să mai apară la suprafață.
Și dacă o va face ? - Atunci, e rău pentru tine.
Tu vei fi învinovățit pentru ce s-a întâmplat.
Tu singur trebuie să răspunzi pentru moartea lui.
Poftim ?
M-ai auzit foarte bine.
Fiica mea, nu trebuie implicată în povestea asta.
E încă o puștoaică. Iar tu ai profitat de ea.
- Dar nu eu l-am omorât. - Nimeni nu te va crede.
Încearcă, dacă poți.
Te omor, târfa afurisită ! Te omor !
Încă o crimă ?
N-are rost, Napoleon.
Ți-ai întâlnit propriul tău, Waterloo.
Toți știu că există o furie între voi doi.
Mai e cineva care va văzut când v-ați luptat.
Dacă cineva trebuie să plătească pentru moartea lui, ești tu, nu Paola !
Nimeni altcineva decât tu !
E absurd.
E o nebunie.
Fiica mea, nu-i de nasul tău.
Pleacă de pe insula asta ! Pleacă cât mai departe !
Dar nu te păcăli singur.
Întreaga ta viață, vei trăi cu această amenințare.
Cea care zace pe fundul mării, cadavrul...
celui pe care l-ai ucis.
La revedere !
Hei, tu ! Un moment.
Ți-a căzut ceva din buzunar.